Ni slabo.
Ampak moraš malo zasukati boke.
Kaj je to? Vročica sobotne noči?
Še petke ponosno nosi. Štekaš?
Ta bok gre naprej, nogo obrneš nazaj.
Od tod pride moč. –Ja, razumem.
Naj poskusim še enkrat.
Naj ti pokažem.
Spodnji del roke je smer leta. –Dobro.
Max, prosim te. Prisežem, če bi kaj vedel …
Utihni!
Sranje! Zbrati se skušam, Jimmy.
Dobro. –Max! Prisežem!
Pri materinem življenju prisežem!
Povedal mi je.
V redu, prav.
Utihni!
Prosim te. Vse ti bom povedal.
Kaj sem ti rekel?
Prekleto!
Ponjo grem.
Ti poglej tam, jaz pa bom tu.
20 $ tistemu, ki jo prvi najde.
Tu je. 20 si mi dolžan.
Eno bom skadil. Glej, da ne boš oglušel.
Slišal sem te. –Opravi.
V redu.
Ti klinčev gnoj! Sranje! Sranje!
Hej! Hej!
DrSi predstavlja NEPORAVNANI DOLGOVI
Predpisala bom GHB kot pomoč pri nespečnosti,
ampak to je kontrolirano zdravilo.
Ne bom ga rabil. V redu sem.
Dolgoročno vodi nespečnost v zbeganost,
delirij, halucinacije in na koncu k demenci in v smrt.
Pomembno je, da vsaj poskušate zaspati.
Ne boste jih dvignili, ne?
Po mojem ne jemljete dovolj resno te bolezni.
Zaradi tega vas bodo prej izpustili iz zapora.
Vzemite te, dokler ne pridete do specialista.
Če ne boste spali, boste umrli. Me slišite? –Ja.
To dajte nadzorniku, da bo vedel, da so predpisana.
Pazite nase, Frank. –Hvala.
Joey?
Mislil sem, da te ne bo.
No, tu sem.
Poglej se. Izgledaš …
19 let starejši?
Ja, zdaj izgledaš kot moški. –Ker sem moški.
Daj sem. –Sam lahko.
Si prepričan? –Ni težka.
Prav.
Greva peš? –Moral sem prodati avto.
Računi in podobno sranje. –Hecam se. Lahko grem peš.
Nisem bil veliko časa zunaj.
Res ne boš nič pojedel na račun moje zaporniške plače?
Ne, nisem lačen.
Si prepričan? Koščen si.
Izgledaš, kot da bi mesece stradal.
Kaj naj to pomeni? –Nič, samo …
Jaz plačam.
Oče rad kupuje svojemu sinu. Nič drugega nisem mislil.
Kava ima enak okus,
zrak pa diši drugače.
In lepo je imeti na sebi normalno obleko.
Čeprav tole?
Malo je iz mode, ne?
To si imel na sebi, ko so te aretirali.
Pojdi po I20 proti Salemu. Tam te bom usmeril dalje.
Zakaj hočeš tja? –Da vidim staro hišo.
Dolgo je nisem videl.
Prav, kar želiš.
Veš, da zdaj tam živijo drugi ljudje?
Družina.
Rad bi malo pogledal.
Hitro bom.
Zanima me, če je tam nekaj, kar sem pustil.
Kje si tako dolgo?
Kaj se ti je zgodilo? –Nič.
Poglej, kaj sem našel. –Daj, no. –Neverjetno, ne?
To je bila moja največja dragocenost. –Vem.
Nihče se je ni smel dotakniti.
V rokavicah si jo prijemal. –S pinceto.
Kako si jo našel? –Še vedno je v dobrem stanju.
Ja. –Najbrž je veliko vredna.
Ja.
Za koliko bi jo lahko prodal?
Koliko je vredna zbirateljem?
Prosim, ne prodaj je. Če je nočeš,
bi jo obdržal.
Plačal ti bom zanjo. –Prav.
In kam zdaj?
Malo bova uživala.
Kaj počneva tu? –Z mojim nadzornikom se dobiva.
Prijavila se bova.
Na račun zaporniške plače?
Po 300 $ za taksi težko verjamem.
Vse je urejeno. Obdrži drobiž.
Njihov denar zapravljaš, ne? Po vsem, kar so ti naredili?
Nam? –Ja, po vsem tem.
In zaradi tega bom porabil še zadnji dolar.
Toliko nam dolgujejo.
Izvoli, ampak brez mene. –Prosim, ne odhajaj.
Nekaj bi ti rad pokazal. Tole poglej.
Tvoja mama me je pripeljala sem za najino drugo obletnico,
jaz pa sem bil jezen, ker nisem imel denarja.
Rekla je, da ni pomembno in da zmoreva skupaj vse.
Želel sem jo spet pripeljati sem,
ampak nisem mogel.
V zaporu sem razmišljal samo to,
kako bi te rad pripeljal sem. Prosim, zato ostani.
Samo tebe imam.
Prav. –Dobro.
To je zate. Zate!
Hvala. Sama se bova znašla.
Lepo.
Lep napredek od mojega prejšnjega bivališča.
Joey! Šest prh!
Najin osebni velnes.
Dobra ponudba. Bi kaj spil?
Ne, hvala.
O, bog.
Ne veš, kako trde so zaporniške žimnice.
S kamenjem so napolnjene.
Lezi. Moraš začutiti.
Ni mi treba … –Daj!
Joey!
Pod prho grem, potem pa nekaj pojest.
Kaj praviš? Se sliši v redu?
Joey?
Zdaj pa, Joey,
naroči, kar si želiš. Ne glej na ceno.
To je najboljši teden tvojega življenja.
Oče. –Dobil boš, kar želiš.
Vse je videti odlično.
Pa vzemi dve jedi. Ali tri.
Nisem toliko lačen.
Kako nisi? Ves dan nisi jedel.
Mislil sem … –Nisem ješč.
Vem. –Niti kot otrok nisem bil. –Vem.
Že dolgo sem čist.
Nič nisem mislil s tem.
Pripoveduj mi o svojem življenju. Vse me zanima.
Imaš dekle? –Težko stisneš 19 let v pogovor pri večerji.
Kam greš? –Na stranišče. Kar koli mi naroči.
Razburil sem te. –Nisi. Tišči me. Prav?
Joey!
Daj, sedi s svojim očetom.
Hvala.
Všeč mi je tu. –Lepo je.
Kako si? –Dobro. Ti?
Vesela sem, da te vidim.
Lahko bi bil njen ded.
Kod si se obiral? –Starejši izgleda od tebe.
Vidiš? Še vedno je upanje zame.
Ja, če imaš dva tisočaka.
Kaj? Misliš, da je … –Ja, prostitutka.
Samo povem. Časi so se spremenili, stari.
Kolikokrat si bil tam?
Zakaj nisem vzel nič obleke?
Jutri jo bova kupila. –Prav.
Hotel sem ti zaželeti lahko noč. –Lahko noč.
Ti lahko nekaj pokažem?
Upam, da ti bo všeč.
Čisti javor.
Več kot 40 sem jih naredil. –Ti? –Ja.
Nekaj časa sem dobival naročila iz vse države.
Končal sem kot trener v zaporu.
To me je spomnilo tvoje pionirske lige.
Občasno sem ti pomagal.
Ko bi takrat vsaj imel več časa.
Sovražil sem bejzbol. –Ne, nisi. Rad si ga imel.
In dober si bil.
Lahko bi šel v mladinsko ligo.
Jaz sem si drugače zapomnil.
Lahko bi, če bi vztrajal.
Si ti naredil tole? –Ne.
Ta je iz breze. Ni tako dobra kot javor.
Nikoli nisem znal biti dober oče.
Oče, nikar. –Res je.
Obupen oče sem bil in zdaj se bom odkupil,
ker me ni bilo, ko si me najbolj rabil.
Ja, vse moje življenje.
Načrtuješ maščevanje? –Kaj? Ne.
Res ne?
Opravil sem s tistimi ljudmi.
Z vsem tem.
Rad bi le, da sva skupaj.
Obtičal si z mano, če ti je prav ali ne.
Nikoli več te ne bom zapustil.
Kam, ata? –Zaspanca iščem. Prijatelj sem.
Na napačnem kraju si. Ne vem, o kom govoriš.
To je 226. –Ja.
Jo hočeš videti od blizu? Da jo pocuzaš?
Otroci jo imate, ker izgleda kul.
Je pa najnezanesljivejša pištola vseh časov.
Merek je grob, napačna teža, nepraktična oblika
in če nimaš pravih nabojev, se zatakne.
Počasi. Prišel sem poslovat z Zaspancem.
Zaspanec je mrtev že 6 let.
To ne spremeni tega, kar sem prinesel.
Si zdaj ti glavna? –Zakaj sprašuješ? Ker nimam tiča?
Svet se je spremenil, stari.
Z Zaspancem si posloval.
Kako je umrl? –Pizdun je ves čas kadil.
Celo opekel me je, ko sem bila otrok.
Po nesreči. –Sranje, si Zaspančeva hči?
Vedno si se motala okoli
in tiščala nos v vse.
Zakaj ne? Poiščiva ti pištolo.
Malo me je sunil.
Vzel ga bom. Imaš dušilec?
Imam.
In 9 mm. Nekaj italijanskega.
Kdo je to? –Moj mali, Isaiah.
Vse naredi polni krog. –Ja.
Bi mu smel nekaj dati?
Sam sem jih naredil.
Ampak moj sin je prestar, da bi se igral z njimi.
Mogoče boš ti nekoč …
Se vračaš k mafiji?
Prišel sem obiskat stare prijatelje.
Žal smo zaprti.
Rekel sem, da smo zaprti.
San Quentin.
Frankie Prsti.
Zdaj sem samo Frank.
Mene zdaj kličejo Q.
Pizdun, si res ti?
Pridi sem.
Končno so te izpustili.
Včasih izpustijo šibkega starca.
Nimajo pojma. –Knjigo bi lahko napisala o tem.
Še piješ viski? –Muhe še gredo na drek?
Očitno ti gre dobro.
Veš, ni slabo.
Kako so ravnali s tabo notri?
Več si odsedel, kot smo mislili.
Škoda.
Kako kaj žena? Hči? –Ni več majhna.
Isha se bo čez tri dni poročila.
Nehaj, no. –Si lahko misliš?
Potem pridejo dedki in babice z otroškimi vozički.
Čas teče dalje. Nič ne moremo.
Prek mojega hrbta gre, kolen.
Ja, prek mojih kolen in ramen.
Povabil bi te, ampak z njeno mamo
že mesece delata na sedežnem redu.
Samo čestitaj ji v mojem imenu.
Slišal sem, da je Max umrl.
Pred šestimi leti?
Ja.
Veš, da ga je kap? Žilav pizdun,
Še sedem let je živel.
Žal mi je za tisto, kar je naredil Max.
Kar si prestal.
Ni bila tvoja krivda.
Komur koli od nas bi se lahko zgodilo.
Sreča se obrne drugam. Kdo ve.
Filozofski način gledanja na to.
Nič ne bi bil, če ne bi govoril filozofsko.
Torej, Frankie,
zakaj si prišel?
Nisem dovolj dober? Smrdim po zaporu?
Ne. –Hotel sem spiti kozarček s tabo.
In upal sem, da mi boš povedal,
kje bi našel Jimmyja Zmaja in Tenka.
Oni so bili, ne?
Odgovori mi, Q.
Max je ukazal,
Jimmy in Tenk sta opravila. Ja? –Ja.
Potem bi bil hvaležen, če bi povedal, kje so.
Nisem več v tistem svetu. –Nihče ne more povsem ven.
Motiš se. Več let jih nisem videl.
Si prepričan? –Ja. –Pa zdaj?
Prisežem, da ne vem, kje so.
Ne laži mi. –Ne lažem!
Takrat smo bili bratje, ne?
Tako je.
Oprosti.
Pozabi.
Razumem te.
Kje je stranišče?
Zadaj. –Dovoli.
Si dobro? –Ja.
Veš, o čem sem razmišljal?
Tisti, ki smo ga lovili zaradi denarja.
Kako mu je bilo ime? Bobby Greenstreet ali Greenbean?
Leta 1993. –1992. –Točno.
Hudo strojnico je imel.
Preluknjati te je hotel.
Povlekel si me proč.
Ja, in zadelo me je v ramo.
Potem se je dva, tri dni pozneje
rodila Isha?
Ja, nisi me takrat prvič rešil.
Že naslednji teden pa si ti rešil mene.
Ne vem, kje sta Jimmy in Tenk.
Lahko pa ti pomagam ugotoviti, kako bi ju našel.
Prav, velja.
Pomembno je, da vsaj poskušate zaspati.
Dolgoročno vodi nespečnost v zbeganost,
delirij, halucinacije
in na koncu k demenci.
Če ne boste spali, boste umrli.
Boš prespal ves dan?
Joey?
Hej.
Hej, Joey?
Joey!
Joey! Joey!
Oče!
Ljudje še spijo. –Kje si bil?
Na kavo sem šel. –Mislil sem, da si izginil.
Še sem tu. Nikamor ne grem. –Dobro.
In obljubil si, da mi boš kaj kupil.
Ne bom zamudil tega.
Kakšen je danes načrt,
razen zapravljanja zame?
Nadoknadila bova izgubljeni čas.
Dobro ti gre, Tracy.
Prosim, prinesi mi moje ure!
Predrage so. To nisem jaz.
Vzela bova. Obe.
Z gotovino plačam.
Super izgledaš. –Ti tudi.
Dobrodošel v 21. stoletju, stari.
Hvala.
Tvoj je. –Kaj?
Da se odkupim za vse rojstne dni in božiče, ki sem jih zamudil.
Sranje, jaz …
Ti naredi prvi krog, ker nisi bil za volanom
od avta za beg. –Z veseljem.
Slišiš to? –Rjuje!
Dajva!
Takole!
To je življenje.
Strinjam se.
Drag avto.
Draga obleka.
Kaj je to? Ni ženske, dekleta?
Ljubice? –Neumno vprašanje.
Zanima me, če bi se rada lepo imela.
Oprosti, s sinom se družim.
Če bosta s sinom čutila potrebo,
imam prvorazredno ponudbo s prvorazrednimi damami.
Trip sem. Pokličita me.
Mogoče bi moral poklicati. Na daleč se vidi, da dolgo nisi.
Prav.
Se spomniš, da si me vprašal, ali imam dekle?
Imam jo.
Resno postaja. –Ojoj!
Čudovito. Vesel sem zate.
Hvala.
Lorraine je.
Kot tvoja mama. –Ja.
Čudno naključje.
Morda je usoda.
Morda.
Žal mi je, da te nisem obiskal v zaporu.
V redu je. –Ne, saj sem hotel.
Še sam se ne bi obiskal.
Kot pojasnilo, ne pa izgovor,
skušal sem ti omogočiti boljše življenje.
To je bil najneumnejši načrt,
kar sem pozneje dojel. Ampak to sem želel.
Da te spravim iz oderuštva.
Pa sem te pahnil vanj.
No, zdaj sva oba zunaj.
Danes je najin dan, da znova poskusiva.
Citat iz otroške knjige, ki mi jo je brala mama.
"Kljub napakam vedi, da to ni konec,
saj je danes dan, da poskusiš znova."
Danes je tvoj dan, da poskusiš znova.
Ja.
Vsekakor je.
Obožujem te "oče in sin" ure.
Vem, vedno sem si jo želel. –Obleka je odlična.
Odlična barva. Poudari tvoje modre oči.
Res? –Prava preobrazba.
Ogovori jo. –Si zmešan?
Povabi jo na pijačo. –Ne morem. Poglej jo.
Ne išče princa Valianta.
Vse to je lahko tvoje za 2 tisočaka.
Mogoče tri v tvojem primeru. –Tu sem, da sem s tabo.
In si. In boš.
Ampak marsikaj si zamudil v življenju.
Seks sodi mednje. –Ja.
Razen če nisi zamudil tega.
Slišal sem, kaj se počne v zaporu. –Nehaj.
Ne obsojam. Kar te osrečuje.
Prav. –Prav, grem. –Dobro.
Poglej tole. –Prav.
Od tvoje mame nisem bil z nobeno.
To je,
kot bi padel s kolesa
v vagino.
Ne bodi nesramen.
Čeden si.
In lepo dišiš.
Daj, saj zmoreš.
Daj.
Živjo. –Zdravo.
Frank sem. –Simone.
Me veseli, da sem te spoznal, Simone.
Pravi gospod si, ne?
Ogrožena vrsta.
Ne pa iztrebljena. Ne še.
Res si dober.
Misliš za starca.
Za kogar koli.
Res?
Izjemen si.
Ti ni vroče v tem? –Ne, dobro sem.
Sleci jo. –V redu sem. –Boš zdaj sramežljiv?
V zaporu si bil. –Malo.
Koliko je to "malo"? –19 let.
To je več kot malo. –Obljubim, da sem neškodljiv.
Res, prisežem.
Seksi se mi zdi.
Ja, seveda.
In kaj si naredil?
Si ubil koga?
Zaradi ženske?
Raje ne bi o tem.
Samo zanimalo me je.
Mi res ne boš povedal?
Zdaj nisem prepričana v "neškodljiv".
Izvoli, tisoč za uro
in še tisoč za prijaznost.
Res znaš dati dekletu občutek, da je posebna.
Mislil sem, da gre tako.
Saj gre. –Čakaj. Čakaj!
Ljubi bog, zamočil sem.
Oprosti. Resno.
Je že v redu.
Moraš iti?
Imaš še malo časa zame?
Stalo te bo.
O, ne, ne! Ne, moja ruta!
Prevzel sem krivdo namesto šefa.
Šef je ubil nekoga.
Frajer je bil na Upper Eastu z veliko prijatelji.
Z veliko prijatelji v policiji, kot se je izkazalo.
Kako ga je ubil?
Zdrobil mu je lobanjo z bejzbolskim kijem.
Kristus.
Zakaj si šel v zapor namesto takšnega človeka?
Veliko so mi plačali.
Tako smo počeli v mojem poslu.
Oziroma kar je bilo moje delo.
Naredil si, kar so ti rekli. Molčiš in delaš, kar ti rečejo.
Ampak to je srhljivo.
Je in ni.
Takrat mi je bil tip kot družina. Pazili smo drug na drugega.
Pazil sem nanj.
On je pazil name in mojo družino.
Imaš ženo in otroke?
Žena mi je zdavnaj umrla.
Sina imam.
Zdaj je odrasel.
Gotovo vama je bilo težko.
Že nekaj dni ne morem biti ločena od svojega sina, kaj šele …
Sranje. –Kaj? –Nič, samo …
Pravilo imam, da strankam ne govorim o svojem življenju.
Strogo poslovno.
V glavnem.
Ampak ti si drugačen.
Si dobro?
Ja.
Si prepričan? Naj neham?
Resna reč.
Bojna rana. –2. svetovna vojna?
Hvala.
Nezadovoljna stranka.
Poslovno tveganje.
Čakaj, te je kdo ustrelil? –Skušali so.
In uspelo jim je.
Če bi jim, bi bil mrtev.
Nekaj imam zate.
E vitamin.
Hrani tkivo brazgotine.
Ne, resno. Ves čas ga uporabljam.
Za kaj? Popolno kožo imaš. –Točno tako.
Takole.
Hvala.
Malenkost.
Lahko tukaj.
Naj odprem vrata. Ni preprosto.
Hvala za čudovit večer, Frank.
Simone?
Nekaj sem razmišljal.
Mogoče bi lahko ponovila tole.
Prav. Samo poklicati moraš.
Mislim, mimo dela.
Oprosti. Neumno od mene.
Včasih me malo zanese.
O, sranje. Strla sem ti srce.
Ne, nemogoče. Iz litega železa je. Vidiš?
Kakor koli, jutri bom poklical agencijo.
Lahko greva na večerjo, da se ti odkupim.
Za kaj pa? –Ker sem neumni starec.
Prav, večerja.
Jutri. Pokliči agencijo. Imaš številko.
Imam. –Dobro.
Hej, oprosti.
Je Simone tvoje pravo ime?
Ne.
Jennifer sem.
Ljubica, bi se igrala z zmajem?
Nisem vedel, da hodiš na takšne kraje, Jimmy.
V 21. stoletju smo.
Moški se lahko malo razvaja.
Uživa.
Cipe, proč.
Ni lepo moškega prikrajšati za orgazem.
Zaporniško življenje ti je ustrezalo. Dobro izgledaš.
Nekaj kil si izgubil.
Pokrij se. –Kaj?
Ti je nerodno zaradi njega?
Razumem, zakaj.
Ne kličejo me Zmaj zaradi tetovaže.
Precej samozavesten si za nekoga, ki ima pištolo naperjeno v glavo.
Ni prvič in tudi zadnjič ne.
Ja, zadnjič je. Ampak prej nekaj pojasni.
Lahko me tudi ustreliš.
Ker ne vem, kje je Max.
Max
je živ?
O, sranje.
Kot v starih časih!
Kam greš?
Oprosti, Frankie. Nič osebnega.
Končno! Veš, kako dolgo sem te čakal?
Mislil sem, da sta se šla poročit v Vegas.
Kakšna je bila? Neverjetna?
Sta sploh kaj spala ali sta ves čas?
O, lepo. Dobro zadevo so ti dali.
Mi boš kaj povedal? –Zdaj ne morem.
Daj, no!
Prvič po 19 letih ga prvič namočiš in boš tiho?
Je bila glasna?
Kaj se ti je zgodilo?
Oče! Kaj se ti je zgodilo?
Odgovori mi! –Kaj misliš?
Srečal sem se z Jimmyjem Zmajem.
Si ga ubil? –Na žalost ne.
Kaj? Imaš celo orožarno?
Rekel si, da ne boš. Rekel si, da ne boš poravnal računov!
Račune je treba poravnati.
Kdo to pravi?
Klinčev lažnivec si!
To sem naredil zaradi tebe. –Neumnost! –Vse počnem zaradi tebe!
Je torej vse zaradi mene?
So te zaprli zaradi mene? –Ja.
Ker si posnifal ali vbrizgal v žilo vsak dolar,
ki sem ga zaslužil!
Nimam prav?
Misliš, da se zadevam?
Misliš, da se?
Poglej! Dobro poglej! Prav?
Zadovoljen, detektiv?
Ne razumem, zakaj ti je naenkrat toliko mar.
Bi me rad naučil, kaj je dobro in kaj slabo?
Kot da si moj oče?
Kot da si ti dober vzornik?
Raje pojdi. –Kaj boš?
Me boš počil?
Sezi v torbo in izvoli.
Kaj praviš na to, oče?
Iti moram.
Kar laži si, ampak sem opravil s tem.
Si slišal? Če greš skozi ta vrata, me ni več!
Konec je! Ne boš me več videl.
Frankie.
Zdravo, Tenk.
Tenk.
Že dolgo mi ni nihče tako rekel.
Slišal sem, da si prišel ven.
Vedel sem, da me boš poiskal.
Kako si?
Ne slabo.
Ti? –Ne morem se pritoževati.
Nekaj težav imam z rokami.
Morda je artritis.
Beda. –Se zgodi. Je pa težje delati.
Ne bi si mislil, da si za zakonito delo.
Moraš se nekako zamotiti, ne? –Nimam družine, sam sem.
Življenje se ne obrne, kot si mislil.
Ne, res se ne.
Kakor koli,
opravi, zaradi česar si prišel.
Ne boš bežal? Se boril?
Mislim, da sem živel dlje, kot si zaslužim.
Še nekaj bi prej, če nimaš nič proti.
Veš, kje lahko najdem Maxa?
Ne.
Nazadnje sem ga videl pred njegovo kapjo.
Torej ne veš ničesar o zaigrani smrti?
Pravzaprav sem slišal nekaj.
Slišal sem nekaj,
ampak nisem vedel, ali so samo govorice.
Ko bi ti vsaj lahko pomagal.
Vem, da sem tvoj dolžnik.
Čakaj. Veš, kaj?
Nisem prepričan, ampak mogoče …
Mogoče sem slišal, da ga je njegov otrok dal v dom za ostarele.
Hvala.
Frankie, Frankie.
Res mi je žal.
Za vse.
Poglejva.
Vedno lovim mavrico.
Gledam oblake, ki potujejo.
Moji načrti so kot moje sanje,
vedno se končajo na nebu.
Nekateri iščejo sonca žar,
jaz pa vedno najdem dež.
Na to pesem sta plesala na poroki.
Zdela se ji je vesela pesem.
Kaj se ti je zgodilo?
Urejal sem zadeve. –Frank, Frank.
Niso vsi fantje mrtvi.
Prišli so k pameti in se umaknili.
Ta gangsterska igra. ki smo se je šli, je za otroke.
Mi pa nismo več otroci.
Tudi jaz je ne igram več. Verjemi mi!
Zaslužili so si. Nedvomno.
Nehaj.
Je res vredno? Boš kaj spremenil?
Čakajoč na modro ptičko.
Spremenilo bo dejstvo, da so zajebali samo mene.
In če umreš? Poglej, v kakšnem sranju si.
Ljudje tako ali tako umrejo.
Vprašanje je le, kdo bo naslednji.
Veliko ljudem sva škodila.
Naredila sva veliko krivic. Zdaj morava živeti s tem.
Pridi na Ishino poroko.
Bodi del pravega življenja.
Pripelji koga, spremljevalko.
Ali pa boš tam spoznal dobro žensko. –Ne vem.
Premisli. Veseli bi te bili.
Del družine si.
Ja, mogoče.
Joey?
Hej, Joey?
Oprostite.
V redu je. Končajte svoje delo.
Govorite angleško?
Mi lahko pri nečem pomagaš? –Seveda.
Sina moram poklicati,
ampak nimam pojma, kako dela ta presneta reč.
Seveda vam lahko pomagam, gospod …
Carver. –G. Carver.
Poiščem vaš imenik.
Kako je ime vašemu sinu? –Joey. Joseph.
Prazno je.
Saj res. Včeraj sem ga kupil.
Vas je klical od takrat?
Včeraj …
Včeraj me je klical prek Facecalla.
Odlično.
Torej grem med klice.
V zgodovino.
Tukaj in …
Tudi tukaj je prazno.
Sranje. Res?
Mogoče ste po nesreči izbrisali. –Ne bi se čudil.
Ga lahko kako obnovim?
Res mi je žal.
Je že v redu.
Hvala ti.
Ampak s tem
greš lahko na splet, ne? –Vsekakor.
Mi lahko poiščeš
vse domove za ostarele v okolici … Ne, v državi.
In naredi mi seznam.
G. Carver, ne morem. –500 $ ti bom dal.
Samo blok vzamem.
Priden poba.
Umiram.
Rekli so mi,
da imam smrtonosno sporadično nespečnost.
Ne morem spati.
Nekaj je narobe z mojimi možgani.
Neozdravljivo je.
In ne da se zdraviti.
O, bog.
Žal mi je, gospod.
Vsaj nekaj jih bom
vzel s seboj, ne?
Joey?
Joey, si to ti? –Simone je!
O, sranje.
Simone. O, sranje.
Simone! Oprosti, ljubica.
Pozabil sem na večerjo.
Živjo, srček.
Kdo si pa ti?
Simone si, srček. Na zmenek si me povabil.
Nisi Simone.
Sem, ljubček.
Mi daš pijačo?
Tole je napaka. Drugo Simone sem hotel.
Takole visoka, temnih las.
Prav ji je ime Jennifer. –Najbrž ni utegnila.
Živjo, srček. –Če bo gledal, te bo stalo več.
Zakaj?
Zakaj ne bi utegnila?
Zakaj bi rad ravno njo, srček?
Jaz sem tu, nje pa ni.
Veš, srček,
ti nisi dekle, ki sem jo želel, zato boš morala oditi.
Tace z mene, grdavš. –Utihni in se spelji, sleparka.
Ljubi bog. Kaj pa zdaj?
Halo? –Hej, Frank.
Ja? –Trip tu.
Ne reci, da se me ne spomniš.
Od zadnjič? Drag avto in obleka.
Ja, spomnim se te. –Predsedniški apartma, kaj?
Koliko plačaš, če smem vprašati?
Pravzaprav ne smeš.
Jaz sem.
Frank, imaš minutko? –Ne.
O, ja. Poglej tole.
Klinčev zakon!
Upam, da si bom lahko nekoč privoščil takšno sobo.
Mogoče če bom garal,
trdo delal.
Kaj misliš? Se mi bodo uresničile želje?
Si prišel stokat ali bi kaj rad od mene?
Menda si imel težave z eno od mojih punc.
Ni dekle, ki sem jo naročil.
Simone sem hotel. –Zasedena je bila.
In prestrašil si mrho. Boji se te.
Ti je to rekla? –Kaj moreš?
Ženske so kot divje mačke. Zlahka se prestrašijo.
Kaže, da morava urediti nekaj reči.
Prvič,
ne moreš se dotikati dame, če ne plačaš.
Ni vračila denarja, ni zamenjave. –Nikogar se nisem dotikal.
Če je tvoja punca to rekla, potem laže.
Zakaj bi lagala? –Ker je kurba?
Kaj pa vem. Ti mi povej.
To pa niso prijazne besede.
Daleč sem od prijaznosti, Trip. –Plačaj mi in bom šel.
To je torej 500 z dodatnimi 250 $ odpovedi,
če slučajno ni omenila.
Ampak veš, kaj? Ker se mi smiliš,
mi daj jurja in sva si bot.
Drugo punco sem naročil. Ne bom plačal.
Prekleto, Frank! Ne zajebavaj se z mano!
Ne izzivaj me!
V redu, pomiri se.
Moje vedenje je odvisno od tebe. –Saj imam tamle denar.
Žal mi je, da se je tako obrnilo. Zdel si se mi prijazen tip.
Frank! Prekleto!
Utihni! Utišaj jo! –Mrha, utihni!
Zdaj pa me poslušaj.
Če nočeš, da se tvoji zvodniški možgani
razletijo po tisti prežvečeni mrhi,
predlagam tebi in tvoji butasti jajčasti betici,
da se mi spelješ izpred oči, drugače te bom uspaval.
Dober kompromis? –Ja.
Malo glasneje.
Utrujen sem. –Ja! Prav? Ja!
In če ti pade na pamet, da prideš nazaj,
te bom ubil.
Potem bom našel vse tvoje ljubljene
in pobil tudi njih. Razumeš?
Ja. Ja.
Odlično.
Pojdi! Pojdi!
Kako ti gre? –Končal sem.
Dobro.
Ne, čakaj, čakaj.
Ujemi. –Hvala, gospod.
Ja? –Očka?
Joey, si to ti? –Očka, bojim se. Tvojo pomoč rabim.
Kaj? Joey? Ne slišim te.
Si še tam?
Joey, povej mi, kje si.
Joey?
Joey? Joey?
Hej! Hej.
Joey?
Daj!
Pridi, greva! Pridi.
Primi se me. Takole. Vstani.
V redu.
Hodi. Dajva.
Ti je zdaj topleje?
Ni to, kar misliš. –V redu je.
Vem, da izgleda slabo, ampak je obvladljivo.
Ne skrbi zame.
Naj me ne skrbi zate?
Samo to počnem.
Oprosti, očka.
Zajebal sem.
Za vse sem si sam kriv.
Ne počni si tega.
Nisi ti kriv.
Nikoli nisi bil kriv ti, ampak jaz. Jaz sem kriv.
Kar dobro nam je bilo.
Šlo nam je.
Potem je Max rekel, naj prevzamem krivdo za nek njegov zločin.
Njegov odvetnik mi je rekel, naj več pet, šest let.
Ti si ravno izgubil mamo. Neumno sem pomislil,
da nama bo 450.000 $ to nadoknadilo.
In šest let brez očeta …
Butelj!
In potem mi rečejo:
"Skrbeli bomo za Joeyja. Pazili bomo nanj.
Šest let. Nič ne skrbi."
Šest let in Joey bo bogat.
Šest let je postala dosmrtna.
In kako že rečejo?
Pot v pekel je tlakovana z dobrimi nameni.
Ja.
Tako pravijo.
Hvala.
Takole.
Izvoli. Previdno.
Najbrž imaš udarjenih par reber.
Mogoče je kakšno celo zlomljeno. V redu.
Dobro izgleda.
Nekaj bi ti moral povedati.
Bolan sem.
Ko vidim to nepojedeno slanino.
Hej! –Odlična je.
Tako dolgo že nisem bil tu, da sem pozabil, kje je.
Oče! Sem.
Lepo je tu, ne?
Presneto. Ta fant je imel komaj 15 let.
Carver Lorraine 8. 5. 1964 – 12. 11. 1997
Lorrie …
Oprosti, ker me tako dolgo ni bilo.
Rad bi ti samo povedal, da sva dobro.
Ljubim te.
Kmalu bom prišel domov.
Joseph Carver 17. 7. 1986 – 3. 8. 2005
Pogrešam te.
Grozno te pogrešam.
Tu sem, očka. Tu sem. –Vem.
Max mi je obljubil, da bo skrbel zate.
Obljubil mi je.
Vedel si, kakšni so.
Ampak dal sem jim svoje življenje.
Vse sem jim dal.
In poglej, kaj so naredili!
Veš, kaj rečejo za maščevanje?
Da moraš skopati dva groba?
Izkopati jih bodo morali veliko več.
Vse to počneš zame, ne?
Ja. –Dobro.
Potem bi mogoče lahko zame naredil nekaj drugega.
Odnehaj.
Ne morem. –Ja, lahko.
Danes je tvoj dan, da znova poskusiš.
Preprosto je. Pozabi vse in začni znova.
Najdi si nekaj sreče za te dni, ki so ti še ostali.
Ne zaslužim si sreče. –Ja, si jo.
Zato stori, kar te prosim.
Obljubi mi.
Obljubim.
Živjo, Simone.
Kaj počneš tu? –Našel sem tvojo ruto.
Oprosti, ker te motim doma.
Slabo vest sem imel,
ker se je najin zmenek zadnjič tako končal.
Nisem te mislil prestrašiti.
In ne bi smel pomisliti ali reči,
da bi midva …
Prestopil sem mejo.
Oprosti.
To je to.
Je že v redu.
Nekaj imam zate. –Ta šopek?
Ja, in …
In tole.
Kaj je to? –Denar. Notri je več kot 100.000 $.
Hudiča! –Zate je in zanj.
Frank, ne morem …
Prosim te. Ne potrebujem ga.
Nikogar nimam, ki bi mu ga dal.
Zato naj bo to zahvala,
ker si bila prijazna z neumnim starcem.
Ne vem, kaj naj rečem.
Tudi jaz ne.
Hej, mišek.
To je moj prijatelj, Frank.
Živjo. –Živjo. –Kako ti je ime?
Joey.
Seveda.
Adijo, Joey.
Adijo, Simone. Jennifer.
Kako sem vesela, da ste prišli.
Ubogi g. Max. Skoraj nihče ga ne obiskuje.
V zadnjih osmih letih en sam obiskovalec.
Jaz ga nisem videl že veliko dlje.
Stavim, da bo res presenečen. –Ja, stavim, da bo res.
Živjo, Max. Smeva naprej?
Danes dobro izgledaš.
Si imel mirno noč?
Kako dolgo je že takšen?
O, niste vedeli?
Kakšnih 15 let.
Žal mi je, da ste morali izvedeti takole.
Max,
Frank Carver je tu.
Frankie.
Spomniš se ga, ne?
Hej, stric.
Dolgo se nisva videla.
Pustila vaju bom sama.
Sporočite, če bi kaj potrebovali.
19 let.
Pa sem molčal.
Izpolnil sem svoj del dogovora,
čeprav sem mislil, da ga ti nisi.
Izkazalo se je, da si ga hotel.
Vsaj tako bi rad verjel.
Kakor koli,
žal mi je,
da sem te krivil,
ko si bil tukaj,
takšen.
Zbogom, Max.
Oprostite.
Smem nekaj vprašati? –Seveda, g. Carver.
Omenili ste, da je imel Max enega obiskovalca.
Ja, nekaj časa je redno prihajal.
Ampak ga že dolgo nismo videli. –Se mogoče spomnite imena?
Ne, žal se ne.
Res je bil prijeten možak.
Po začetnici smo ga klicali.
Q.
Hej, Frankie!
Dolgo si rabil, da si ga našel.
Se boš prijavil?
Srček, menda imajo odlično oskrbo.
Vodno aerobiko, tombolo.
Tapiokin puding, kolikor si ga želiš.
Vedno si mi bil všeč.
Imel si dober odnos do dela.
Če bi ti bilo namenjeno, da bi takrat umrl, bi umrl!
Ampak veš, kaj?
Danes boš umrl!
Frankie, očitno je to moj dan.
Ne bodo te več klicali Zmaj.
Hej, Doris, lepo te je videti.
Cal, se vidiva na plesišču.
Si živčen? Ti si naslednji.
Naj ti popravim kravato.
Počasi z damami. Zabavaj se.
Kako si? Lepo te je videti. Vesel sem, da si tu.
Kako ste? Kako si? –Dobro. In ti?
Ples mi dolguješ.
Plesala bom s tabo.
Živjo, fantje.
Kako si? Lepo, da si prišel.
Si prinesel moj denar? –Po pošti pride. –Prav.
Kaj se je zgodilo? Kaj je narobe?
Isha, ljubica, očka je. Si v redu?
Ish?
Ja, dobro sem.
Si prepričana?
Vstopi.
Ljubica, kaj je narobe?
Zapri vrata.
Kaj počneš? –Rekel sem, da zapri vrata.
Prosim te. Ne tu, ne tako.
Zapri klinčev vrata. –Prav, pomiri se.
Miren sem. Naredi, kar sem rekel.
Isha, si dobro?
Ti je kaj naredil?
Pojdi ven.
V redu je. Z mano ima problem.
Problem?
Ubil si mi sina,
v obraz si mi lagal o tem
in misliš, da imam problem s tabo?
Nisem mislil … –Isha?
Misliš, da je problem
točen opis
moje zamere do tvojega očeta? –V redu.
Oprosti. Narobe sem se izrazil.
Si res ubil Joeyja?
Ja, je. Zdaj pa pojdi ven.
Zakaj? Da bi ga ubil? –Rekel sem, ven!
Pojdi. Pojdi ven.
Hej, Frank, Frank.
Tole izgleda resno. Veliko krvi si izgubil.
Zakaj ne bi …
Spusti orožje, odpeljali te bomo k zdravniku.
Prav? Hej, Frank.
Spusti orožje.
Prekleto!
Max je torej padel v komo,
ti si prevzel,
ljudem pa lažeš, da je to še vedno on?
Ja.
Kako sodi umor mojega sina v vse to?
Misliš, da sem to hotel? Seveda nisem.
Veš, da sem imel rad Joeyja.
Ampak pomenil je tveganje.
Zadetnik je bil, Frank.
Fantje, ste v redu?
Zadaj počakaj.
Ni bil tako slab. –Ne slepi se.
Zadetnik je bil.
Prihajal je zadet, hotel je denar, mamila.
Govoril je, da bo šel na policijo in nas vse izdal, če ju ne dobi.
Vse nas!
Za vse!
Odvisen je. Vse bi rekel.
Rekel je, da bo. –Ne odločava midva.
Samo ubogava, kar nam rečejo.
Nisem imel izbire.
Moral sem to opraviti v dobro posla
in vem, da razumeš,
ker bi na mojem mestu sam naredil enako.
Šel si v zapor.
Odpovedal si se življenju
zaradi posla!
Moral bi mu pomagati.
Ti bi moral skrbeti zanj!
Ti bi moral!
Ti si bil njegov oče.
V hipu, ko si odšel, je bil mrtev.
Žal mi je, Frak.
Ko bi se lahko vrnil, ampak se ne morem.
Zato moram živeti s tem.
In se truditi biti boljši.
Danes je tvoj dan, da poskusiš znova.
Pridite ven dvignjenih rok!
Rekel sem, roke kvišku!
Ostani, kjer si!
Na tla!
Na tla! Takoj!
Niti koraka več, drugače streljamo!
Lezi na tla z rokami za glavo.
Ne gani se!
Pištola! Pištolo ima!
Tole je beda, ne?
In kaj boš zdaj?
Boga bom prosil, naj mi odpusti.
Zakaj si še vedno tu?
Ne vem. Lahko bi se še malo družila.
Z veseljem.
Režija
Scenarij
Igrali so
NEPORAVNANI DOLGOVI
Prevod BLITZ Film & Video Distribution
TVRip - Toyan Priredil in uredil metalcamp
Tehnična obdelava DVD Rippers Slovenija